To zírám!
Omlouvám se!
Opravdu, přísahám!
Ano, přesně tak.
Ne.
Je to moje práce jako reprezentanta třídy.
Tudy tudy!
Poběž!
Pozor, pozor!
Á, pardón!
Jsem hladová, jsem hladová!
Co se to děje?
Nevydržím čekat až do třídy!
Takže to vezmu zkratkou!
Pak si ty boty umyju!
C—
Hele! To jsou—
To jsou... ...kůrky od chleba!
To jsou kůrky od chleba!
Ty toho vždycky tolik sníš, Futabo!
Jo, ačkoli teďka se držím zpátky.
To vážně?
Popravdě, mě by spíš zajímalo, jak ty můžeš jíst tak málo, Hayamo-chan.
Tohle snad nestačí?
Moje tělo je mnohem efektivnější než tvoje.
Chceš si dát kousek ode mě?
Můžu?! Jupí!
Ty si klidně můžeš dát taky...
Co je to s váma dvěma?
Proč tady jíte taky?
Obtěžujete mě!
Úžasné!
Právě si řekla "obtěžovat"!
Wau, pravá bohatá dívka!
Tak to by už stačilo.
Čas se uklidnit.
Opravdu, proč tady jste?
Vlastně, ještě jsme se nepředstavily.
Jmenuju se Hayama.
Chodím do třeťáku a jsem reprezentantka třídy.
"Reprezentantka třídy"...?
Tohle je Odagiri Futaba a chodí se mnou do třídy.
Strašně ráda tě poznávám!
J-Já jsem druhačka Nishikawa Youko.
Já vím.
Jsi hodně populární.
Populární?!
Uznávám, asi nebylo nejlepší říkat tomu spolužákovi, aby na mě nešahal těma svýma špinavýma rukama.
O tom jsem neslyšela...
Navíc, já nejím sama úmyslně, jen se ke mně nikdo nepřidá.
Na to jsme se ale neptaly.
Ty nemáš kamarády?
To musíš být tak upřímná?!
Nemám stejné zájmy jako ostaní a v první řadě nevím o čem mluvit.
Ačkoliv bych řekla, že se teď bavíme vcelku normálně.
Že jo?
Tohle je příjemné, nemyslíte?
Je to celkem zábava obědvat venku.
U-Um...
Oh, už zvoní.
Co?
To né!
Hotovo!
Měj se, Youko-chan.
Uvidíme se později.
Co? U-Um...
A kůrky jsou dobré, když je osmažíš a dáš na ně cukr.
Osmažit? Cukr?!
O tom jsem nikdy neslyšela.
Co to má být za re—
Poběž!
Naše učitelka je přísná na chození včas.
Potom máme angličtinu, že jo?
Myslím že jo.
Máš hotový úkol?
Hm?
Divné dívky.
Ale přece jenom...
...to byl můj první oběd strávený s někým dalším, od doby co jsem sem nastoupila.
Tak tohle je jejich třída?
Jsem celkem ospalá...
Vůbec se ti nedivím!
Nishikawa-san...?
Co tam dělá?
Ještě že jsem to stihla nakoupit ve výprodeji.
A kůrky jsou dobré, když je osmažíš a dáš na ně cukr.
Hm, zbyl mi ještě nějaký cukr?
Tak jo, čas na oběd!
Hele, nejsi nějaká drzá?!
O čem to mluvíš, Nishiyama-san?
Vím, že jsi na Kondou žalovala učiteli!
Jen jsem mu doručila výtisky.
Což byla povinnost Kondou-san, která ji z nějakého důvodu nesplnila.
Hhh?!
Stejně, potřebovala bych si s tebou promluvit!
Pojď za mnou.
Už jdu.
Nebuď na ni zlá.
Tebe poslouchat nebudu!
No, já to popravdě říkala Hayamě-chan...
Zajímalo by mě, co na to budou říkat.
Poslyšte, vy dvě...
Není to tak, že bych je tu očekávala!
Najím se tu sama jako kdykoli jindy.
Sama...
Au, to je strašný!
Futaba-san...?
Ty jsi říkala, že chceš jít zkratkou.
No, nechtěla jsem nechat Youko-chan čekat.
Hayama-san!
Omlouvám se, Youko-chan.
Čekala jsi dlouho?
J-Jdete pozdě!
O celých pět minut!
Promiň, jedna protivná holka se se mnou chtěla prát.
Cože?! Jsi v pořádku?
Jo.
Nakonec z nějakého důvodu brečela.
Zajímalo by mě proč...?
Cože?!
Raději se neptej.
Co to je?
Nějaký perverzák?
Nebo snad šmírák?!
Yamaji!
Ty ho znáš?
Je to bývalý rodinný sluha.
Převelice se omlouvám!
Co— Yamaji?!
Spletl jsem se ve Vás.
Myslel jsem, že to včera byla jen náhoda...
Takže včera tu byl taky?
Ale... i takovou náhodu bych byl ochoten přijmout!
Přece jenom je to pro Vás zázrak, slečno Youko, najít si přátele!
C-Co tím myslíš!
Pro Vás, zničený stín bohaté mladé dámy, kterou jste kdysi byla,
ještě nedávno neschopnou zanechat svůj postoj vyšší vrstvy
po bankrotu společnosti, kvůli Vaší zhýčkané výchově,
musí být zázrak najít si přátele mezi obyčejnými lidmi!
A-Ahá...
A-Ale takhle to vůbec není!
Yamaji přehání!
Moc Vás prosím, postarejte se o slečnu Youko!
Jako její kamarádky!
Nó, mohly bychom se už najíst?
Cože?
Hayama-chan...
E-Eh, poslyšte, já—
Není to nádhera obědvat venku?
Je to zábava být tolik obklopen přírodou.
Já—
Ah, věděl jsem, že stále ještě nejste kamarádky!
Yamaji!
Bože, takový hluk co musí dělat.
Chtěla bych si o přestávce alespoň v klidu číst...
Přece jenom takové zvuky nejsou pro dámu příjemné.
Jak bych se mohla bavit s takovými lidmi?
Hej, Youko-chan! Ahoj!
Futaba-san!
Její úsměv je příliš zářivý!
O-O co jde?
Um, zapomněla jsem sešit na matematiku.
Nemohla bych si půjčit tvůj?
My dneska ale nemáme matematiku, takže jsem si ho nepřinesla.
Co, to vážně?
Do háje...
Moc se ti omlouvám!
Dříve jsem nosila karisblok na všechno!
Oh, ne, zase tak moc se neděje.
Měj se!
Fůů, jsem hladová!
Ještě jednou se ti omlouvám.
Za ten sešit?
O to se nestarej, je to moje chyba, že jsem ho zapomněla.
Stejně na hodinách nedává moc pozor, ať už má sešit nebo ne.
Přesně tak!
Hayamo-chan, říkáš ty nejošklivější věci bez slitování!
Copak? Neřekla jsem snad pravdu?
Tak jo, oběd!
Jdeme jíst!
C-Co je zase tohle?
Huh?
Ty neznáš bílý chleba?
Ano, ale proč máš celý bochník?!
Nechce se mi nosit několik malých.
To má být ten problém?
Zase máš kůrky chleba, Youko-chan?
Ano!
Podívej kolik jich můžeš tak levně dostat!
Byla jsem tak nadšená, když jsem je viděla poprvé!
Nepotřebuješ ale více živin?
Neměj strach!
Teď už jich v tom je dostatek!
Um, ne tak docela...
Moje ubohá slečna Youko!
Zase on!
Yamaji?
Zavolám policii, jestli nás budeš pořád šmírovat.
Oh, mám povoleno tady být.
Doplňuju totiž školní automaty.
Dělám to jako práci navíc.
Aha.
Tak potom je to v pořádku.
Ne, šmíráctví není v pořádku!
To není fér!
To, že ji hlídám ze stínů nezpozorován znamená, že jsem šmírák?!
Smiř se s tím!
Pouze se o slečnu Youko starám.
Ještě nedávno jsem pracoval jako dědovo sluha, než jsem musel náhle odejít.
Bál jsem se, jak mladá slečna zvládne sama běžné záležitosti,
tak jsem se rozhodl na ni dávat pozor.
Má celkem výbušnou povahu a když není po jejím,
dojde k reakci.
Yamaji!
Slečno Youko, vemte si!
Jsou to prošlé suroviny ode mě z práce, ale ještě by měli být v pořádku.
Poč... Yamaji!
Uh, čeká na mě ještě práce.
Nashledanou!
Co?
Když tě tolik lituje, měl by ti dát peníze.
A vsadím se, že vařit umí taky dobře.
Nemůžu tomu uvěřit.
Puding
To si vážně myslí, že mě tohle...
...tohle potě...
Youko-chan.
Ale ne!
Nechala jsem se unést kvůli Yamajimu.
Konečně jsem si našla přátele.
Musím si dát pozor, aby se ode mě neodvrátili.
Slečno Youko, tady je dnešní prošlé jídlo.
Vemte si ho.
Proč musí tohle dělat zrovna během oběda?!
Děkuji ti.
Nyní už musím jít.
Zachovej chladnou hlavu Youko.
Nenech je si myslet že nemáš žádné vychování.
Úžasné! Je tam i sýr!
To se máš Youko-chan.
To jo, sýr je zdravý.
Takže, jaká jsou vaše oblíbená jídla?
Bílá rýže.
Ne chleba?
Chleba spíš beru jako svačinku.
Rýže je mnohem lepší.
Tak proto si svačinu nepřipravuješ?
Nemám na to ráno čas.
Co je tvoje nejoblíbenější jídlo, Hayamo-chan?
Moje?
Mille-feuille!
Mám ráda slanou rybí pastu, máte s tím snad problém?!
Ne, vůbec žádný...
Ooo, to je dobrý!
Hodí se k rýži.
A co tvoje Youko-chan?
Sýr?
Musím odpovědět něco abych nepůsobila divně.
Něco obyčejného...
Už vím, puding!
Puding?!
Ale to by s rýží chutnalo strašně!
S rýží?!
Běžní lidé mají nejraději jídla, co se dobře kombinují s rýží?
Musím odpovědět správně...
A-A co růžové rybí vločky?
Ty je máš ráda?
Majonéza!
Alespoň to je pravda...
Jseš si jistá, že jsi z bohaté rodiny?
C-Co mám dělat?
Takhle mě možná začnou nenávidět.
Jsem si jistá, že to bude v pořádku.
Nakonec byly nadšené z mých smažených kůrek chleba.
Hayama-san!
Futaba-san!
Dneska...
...jsem udělala rýžové kuličky!
Myslela jsem, že ona a kůrky chleba jsou exkluzivní.
Umím vařit když opravdu chci!
Úžasné.
Ani já je neumím.
Ráda se podělím, kdybyste chtěli také.
Nemyslela kuličky jen z rýže, že ne?
Nooo...
Vážně je to jen rýže.
Futaba, říkala si, že máš ráda rýži.
Taky že jo!
Přece jenom, rýžové kuličky jsou tak komplexní, nemyslíš?
Mají tolik možných náplní...
Tyhle nemají žádnou.
Žádnou?!
Chtěla jsem tam dát slanou rybí pastu, když ji má Hayama-san ráda, ale byla moc drahá...
Kvůli mně?
Ale v rýžových kuličkách...?
Ale osolit je správně je přece jenom taky náročné.
Já tam zapomněla dát sůl!
T-To už jsem to zase pokazila?
Myslela jsem, že budou rády...
Ale teď...
Přeju dobrou chuť!
Děkujeme, Youko-chan.
Zabírám si polovinu.
Ale, nemusíte to do sebe cpát...
Rýže je přece jen nejlepší, ne?
Hayama-san...
Futaba-san...
Pusť se do toho, Youko-chan, měla by ses také najíst!
Můžeš si klidně vzít jednu mojí Vídeňskou klobásu.
Děkuji ti mnohokrát!
Třetina je moje!
Futaba!
Nákupní centrum
Vážně jste mi to nemusely oplácet.
K-Když už...
...jsme kama...
...kamarádky.
Nemusíš se stydět, Youko-chan.
Jo, jsme přece kamarádky.
Navíc ty lístky jsou zdarma.
Jeden člen rodiny nosí domů spoustu takových věcí.
A, tady to je!
Lázně
Lázně!
Není nic lepšího než Japonská lázeň.
Máš pravdu.
Dokonce i nádherně voní.
Je to úžasné.
Už je to dlouho, co jsem si při koupání mohla natáhnout nohy.
Ale...
...k zahřátí tolika vody abychom se vykoupali...
Kolik peněz musí takový luxus stát?!
Jen si to užívej!
Omlouvám se, ztratila jsem hlavu.
Pomyslet si, že budou ochotné se s ní vykoupat...
Strachoval jsem se, ale teď myslím, že to slečna Youko zvládne!
Proč už nejdeš ven?
Ne, nemůžu promarnit ochotu Hayamy-san...
O to se nestarej a užívej si!
J-Ještě hodinku... ne, alespoň půl dne...!
Bude ti špatně!
Takhle z tebe bude Youko polévka!
To vydržím!
Youko-chan!
Ahoj, moje jméno je Sonobe Shino.
Jsem bývalá služka rodiny Nishikawa.
Reprezentantka třídy s temným srdcem, ubohá dívka na dietě kůrek od chleba
a chodící černá díra.
Jejich život "vlastních barev" je tak zábavný.
Úžasné, že?
A následuje hra "Kámen, nůžky, papír".
Kámen, nůžky, papír, teď!
A tak začal být můj školní život akční.
Tento svět lidí, kteří umí "chodit přes mtvoly" je plný zkoušek, například jak strávit školní přestávku!
Ale od teď už nebudu jíst sama!
Whooshhh
Nenajíme se uvnitř když venku prší?
Fwooshhh
Souhlasím...
Další epizoda: Nothing Good for You is Tasty