*Epizoda první: Ztracená budoucnost*
Můžeš si dát tyhle.
Ó, děkuju.
Sou-kun, zase jsi do noci pozoroval teleskopem?
No, nějak tak.
Dneska se mi zdálo o tom, jak jsi byl malý.
Brečel jsi a říkal, "Jak můžu chytit hvězdičku?!"
H-Hej, necháte toho?
Tehdy jsi byl hrozně roztomilý.
Na tom není nic roztomilého.
Vždy jsi brečel, když si chtěl chytat hvězdy.
Co jsem vám dvěma udělal?
Tumáš, Sou-kun.
Oh, děkuju moc.
--Sakra! --Jejda.
Počkej, já to udělám.
To je v pohodě, nejdřív to dojez.
Díky tobě, se z Kaori stává spolehlivá mladá dáma.
Mami, udělej novou kávu prosím.
Ano madam.
A ty si pospěš Sou-kun.
"Akademie Uchihama" "Školní Festival"
Tak co, řekla ti Sasaki-san jací kluci se jí líbí?
Neptal jsem se.
Tak už se jí zeptej! Kamarád to chtěl vědět!
Tak se jí zeptej sám.
To raději ne, Sasaki-san by si to mohla špatně vyložit, kdybych se jí zeptal já.
Vy dva se znáte od malička, ne?
Jo.
Proto, kdybych se jí na něco takového zeptal,
cítil bych se každý den trapně.
Ale odmítla už tři kluky tenhle měsíc!
To tě nezajímá?!
Vždyť víš kam tím mířím.
Mimochodem s ní i bydlíš. To se vám nestávají tyhle situace běžně?
Ne.
Nevejdeš do koupelny ,právě když je ona ve vaně?
Mluvíme tu o... každém běžném zatraceném dnu!
Nebyl na dnešek úkol?
Jo, byl.
Sakra. Dáš mi ho opsat?
Sežeň fotku Sasaki-san v koupelně.
Kaori!
Počkej! Já si dělal srandu!
Jenom srandu! Srandu!
--Whoa! Co se to--?! --Co se děje, Yoshido?!
--Bacha! --Co se děje, Yoshido?!
Kaori, můžeš...
--Ne. --Co?
Ještě jsem nic neřekl...
Nedám ti svůj úkol.
Koupím ti nějaké jahody.
Nenechám se podplatit jahodama.
Připadá mi, že mě zkoušíš...
vždyť víš...
Tohle říkáš vždycky.
Koupím ti kousek koláče od La Mera,
prosím!
Jahodový zákusek, jasný?
Děkuju ti. Omluvte mě.
Ach jo, ustoupila jsem kvůli koláči.
Vážně? Kvůli koláči?
Co?
Fajn, když to chceš nazývat koláčem.
Hele, vadilo by ti, kdybych si vzal kousek toho smaženého kuřete?
Hhh? Jo, vadilo.
Ukaž mi, že jsi kamarád.
To odmítám.
Hej, Sou!
Teď není čas na jídlo!
Vypadá to, že se něco děje s naší Prezidentkou klubu!
--Co?! --Možná potřebuje pomoc!
Počkej chvilku, Kenny!
--Mně je to fuk! --Stále tady jím!
Kaori-chan! Pojď taky!
O-O co jde?!
Hej, nesahej na mě!
Uklidněte ji někdo!
Vážně!
Řekla jsem vám...
...přestaňte,
nebo snad ne?!
Ó! To šlo rychleji, než jsem čekal.
Nebo jsme spíš my byli pomalí.
Vypadá to tak.
Hanamiya-senpai!
Senpai, co tu děláš?
Jak dlouho tu jsi?
Hmm, no asi...
od začátku, myslím?
Tak jsi ji mohla zastavit.
Proč?
Oh, jste tu všichni.
To máš teda pravdu.
Co to tu sakra děláš?
Co tu dělám...
Hej, jsi v pořádku?
Medituju?
To má být odpověď?!
Totiž tihle lidi se spolu rvali,
tak jsem si s nima chtěla promluvit.
Nečekala jsem, že to zajde tak daleko.
To oni na nás zaútočili první!
A vy jste nám zase zničili ceduli!
Můžete to dokázat?!
Nemůžeme,
ale i bez důkazů kdo jiný by tohle udělal?!
Co?! Takže nás jen bezdůvodně obviňujete?!
--To myslíte vážně?! --Já myslím,
že by pro vás bylo lepší, kdyby jste se omluvili.
Proč?
Kvůli tomuto.
"Dramatický klub"
C-Co... to je...
To je...!
--Takže jste to byli vy! --Kde jsi vzala tu fotku?
--To máte za to, že si děláte srandu z našich filmů! --Kde jsi vzala tu fotku?
To přece nepotřebuješ vědět.
To je pravda...
Tak to by stačilo!
Ó!
Předseda studentské rady.
A Vícepředsedkyně.
Mm.
--No, zbytek nechám na vás.
--Zadrž na chvíli. --No, zbytek nechám na vás.
Tohle je vynikající.
Pravdou je, že na Klub Astronomie se dá spolehnout.
Chtěl bych vás požádat o laskavost.
--Odmítáme. --Proč se spoléháte na nás?
Mm.
Potřebuju vás jenom do doby školního festivalu.
A ani neposlouchá.
Jednoduše řečeno...
"Klub Astronomie"
Říkal jsem to, nebo ne?
Udržovat pořádek? Není tu snad?
Tohle je práce pro Klub Astronomie?
Neměla by to dělat Disciplinární komise?
Pravděpodobně nám jen chce hodit na krk nějaký rvačky.
Tady máš, Airi-chan.
Oh, díky.
Nedělej nic tak nebezpečného jo?
Dokonce i Předseda řekl, abychom udrželi mír, jak jen to bude možné.
To jen z donucení.
Taky si myslí, že je to sranda a všichni to víme.
Tím, že o to požádal nás, dal najevo, že se to neobejde bez rozruchu.
Airi-chan...
Jo, já vím.
Budu opatrná.
Nezatahujte mě do toho.
Senpai.
Co je to za věc?
Zkoumala jsi to v laboratoři, že jo?
Vážně, že by...?
A je to tu zase. Skrývání tajemství.
To mi připomíná, tamto byla fotka Filmového Klubu.
Kde jsi ji vlastně vzala?
--Dostala jsem ji od jednoho člena fanklubu Hanamiya.
--Tu máš, Sou. --Dostala jsem ji od jednoho člena fanklubu Hanamiya.
Oh, děkuju.
Není Hanamiya tvůj fanklub, Senpai?
Je.
Jsou to lidé, kteří dělají co jim řeknu.
Sou-san a Kenny-san,
nevadilo by mi, kdyby jste se náhodou chtěli přidat.
--Do háje! --Super! Teď mi dlužíš tři plechovky šťávy!
Zatraceně...
Mimochodem,
--co bude dělat Klub Astronomie na školním festivalu tentokrát?
--Kenny-kun, můžu projít? --co bude dělat Klub Astronomie na školním festivalu tentokrát?
--Jo, promiň. --Ráda bych aby to bylo něco nezapomenutelného.
Přece jenom, bude to můj poslední školní festival.
Školní festival...
Přál bych si moct pozvat Jennifer.
Už zase.
Má lásko! Chci tě pevně držet v náruči!
Hele, můžu se podívat?
Ne.
Víceméně je mi to jedno. Nechám to na vás.
Nejsi zrovna moc motivovanej, co?
Tak nějak. Víc mě baví pozorovat hvězdy,
než účast na školních akcích.
Co je na tom tak zajímavého?
Víš, hvězdy
přesto že teď září, mohly by přestat existovat.
Přemýšleli jste o tom, že byste už nikdy neviděli hvězdy?
Docela vzrušující, ne?
Mám nápad! Půjdeme se někdy podívat na hvězdy společně.
A poskytnu vám k tomu důkladný komentář.
Tak jo, když chceš. Mám čas kdykoli.
Mám zařídit auto?
Ano, prosím.
Hej, Sou-kun.
Co tahle zkusit postavit planetárium?
Už jsme to přece dělali na základní škole, vzpomínáš?
Bylo tak malé, že se vešlo na lavici.
Jo, to přináší vzpomínky.
Vsadím se, že bychom tentokrát dokázali udělat něco lepšího.
Hmm... Velká kopule s nebem plným hvězd...
To bude docela hodně práce...
Jsem si jistá, že to zvládneme, když budeme pracovat společně.
Nevadí mi se do toho zapojit.
Se mnou taky počítej, Sou!
Tak jo!
Uděláme poslední dny Nagisy-senpai absolutně úžasné!
Počkat, co má tohle být za negativní auru?
Takže...
projektor a grafy hvězd,
můžeme použít knihy z domova...
hmm, co s velikostí a materiálem na kopuli...
Nejsem si úplně jistý, ale máš teď radost, že jo?
Kaori-san ví jak rozveselit Soa-san.
Je ohromující, jak tě tyhle poznámky nikdy neomrzí.
Stále to opakuju. Kaori je jen moje kamarádka z dětství.
Airi, jak myslíš, že by mohla být maximálně velká kopule?
Chtěl bych to mít tak velké, jak jen to je možné.
Nooo...
Když je jedno jak to uděláme, proč to neuděláme venku?
Velké, jako tahle třída!
Ó! Začínám být vzrušenej!
Airi, jaký na to máme rozpočet?
Málem bych zapomněl, nepotřebujeme se zeptat studentské rady?
Ještě před minutou jsi byl úplně bez nálady.
Co?! Přestaň! Ty ses mi pokoušel ukousnout nohu?!
Sklapni!
Měla bys nosit víc sexy kalhotky!
Hele!
Kam jsi se koukal?! Ty...
Ty... Um... Perverzáku!
Už musím jít domů.
Hhh?
Máš něco na práci?
Musím jít nakoupit.
Oh, vážně?
Jo. Tak, ahoj zítra.
"Klub Astronomie"
Nemůžu říct, že bych schvaloval, jak ubližuješ pěkným dámám, Sou.
Co? Já?
Jdi za ní.
Jsi tak zabedněný.
Uh...
Tak já jdu.
Poslyš, co tě tak štve?
Nic.
Co to má znamenat...?
Co takhle zajít na nějaký koláč? Dlužím ti to.
Dobré ráno!
Kaori!
Airi-chan...
Dobré ráno.
Dneska jdeš sama?
Jo.
Proč si spolu vy dva nepromluvíte?
Jo...
Řekni...
Ohledně Soa-kun, máš ho...
Sou má rád tebe, Kaori. Jsem si tím jistá.
Jenom to nemůže vyjádřit, protože je blbec.
To asi jo...
Ty jsi tak roztomilá, Kaori!
Hej, Sou!
Hádka mezi Judo a Karate Klubem.
Nemůžu se dočkat, až si je podám!
Nakonec, mluvíme o nepořádku...
Judo Klub je jen jméno. Je to banda pankáčů.
Cítím jak moje srdce buší!
Kaori, měla by jsi zůstat v klubovně.
Může to být nebezpečné.
O mě se neboj, Sou-kun!
Nemyslete si, že s námi můžete zametat.
Sklapni pankáči.
Zabiju tě.
--Radši mě nech být. --Tak jo, už to zašlo moc daleko.
Hhh? Klub Astronomie?
Tak? Co se stalo, že to řešíte tímto způsobem?
Co? Senpai, odkdy tu jsi?
Jsem tu od začátku.
Vypadá to, že někdo z prváků uhodil druháka.
A oni si to přišli s námi vyřídit soubojem.
To je tak pitomé, že se nestačím divit.
Nestydíte se?
Zneužívat toho, že Karate Klub na vás nemůže vztáhnout ruku,
protože berou svůj klub vážně?
Nedělej si ze mě srandu!
To Kaori Sasaki támhle,
podplatila Karate Klub jídlem nebo něčím takovým!
Dostali jste možnost se předvést na školním festivalu.
Tak ubohé!
Tohle je formální vyjednávání.
Ty jsi je podplatila, že jo?
Hej, počkej!
Zadrž, uklidni se!
--Whoa-oh... --Vyřídím to sama!
Prosím, vezmi zpět co si řekl o úplatku!
Zmlkni!
Kaori!
Ty jedna...!
Jo!
Nehrajte si s náma!
--Zatraceně brácho! --Sežer si tohle!
Jsem rád, že to není nic vážného.
Nebuď tak lehkovážná.
Silný smysl pro spravedlnost může uškodit, když to zajde příliš daleko.
Budu v pohodě, klidně můžeš jít domů beze mě.
Jak dlouho budeš ještě naštvaná?
--Ejeej! --Usměj se konečně.
Přestaň!
Kaori?
Jsi tak nespravedlivý, Sou-kun.
Co?
Prostě nespravedlivý.
Víte, vy dva...
nezáleží na tom, jestli máte dobré známky nebo atletické výsledky,
pokud budete mít stále takové problémy.
Omlouvám se.
Říkáš, že se omlouváš, ale...
myslíš to vážně?
A ty, Osafune.
Alespoň se netvař tak vesele.
Nemyslím to jako kompliment.
--Tak či tak, potřebujete do určité míry...
--Promiňte mi to vyrušení. --Tak či tak, potřebujete do určité míry...
O co jde, Hanamiyo?
Pane učiteli, ráda bych vám řekla pár slov.
Mám pocit, že vidím něco, co bych vidět neměla.
Cože?
Ah, už jdou.
Dobrá, pro tentokrát to necháme být.
Tak ať se to neopakuje.
Co to bylo za rozzářený výraz?
Můžeš se ho zeptat, ale není to moc zajímavý příběh.
Je vzácné vidět tě jíst jídlo z jídelny.
Ahoj.
Shiori-san dneska zaspala,
takže jsem neměl jinou možnost.
Vážně?
To mi připomíná, dneska se jdeme dívat na hvězdy, že jo?
Jo. Pamatuješ si to.
Víceméně. Jak se má Kaori?
Stejně, pořád je kvůli něčemu naštvaná.
Poslyš, Sou,
popřemýšlej trochu o Kaori, jo?
Proč najednou tak formálně?
Pokud to neuděláš, nedostanu se přes to ani já.
Co?
Hej!
Dneska je pěkné počasí, takže bychom měli pěkný výhled na hvězdy.
Můžete mě vynechat.
Všichni si to užijte.
Bez tebe to ale nebudou všichni, nebo snad jo?
Navíc, chci aby jsi tam přišla.
No, jdu do klubovny.
Podívejte, tamty čtyři.
Říká se jim Pegasův čtverec,
protože tvoří část těla Pegasovy konstelace.
Á, ten vítr je tak příjemný, až mě to uspává.
Nikdo stejně neposlouchá, co?
Bylo by pěkné, kdyby bylo naše planetárium ohromující jako tohle.
Co myslíš, Sou-san?
Mám to chápat jako tvůj způsob říct mi, jak to udělat?
Um! Nobelovu cenu! Bilionáře!
Prosím nedopusť, aby Jennifer dostal někdo jiný!
Proč sis taky nepřála větší prsa?
Dobrý, už přestaň.
Už přestaň...
Promiň! Promiň!
Ty máš nějaké přání, Sou-san?
Kdyby bylo možné, aby mě teď někdo zachránil.
Opravdu?
--To je všechno? --A co ty, Kaori-san?
Nic zvláštního...
--Whoa! Hej! Přestaň! --Tak dlouho dokud vše bude v pořádku...
Co to mělo znamenat?
Nepromarni tuhle romantickou příležitost.
Co?
Mám žízeň.
Taky bych si dala něco teplého.
Myslím, že jsem někde po cestě viděl automat.
--Dáš si kafe, viď?
--Hhh? Co? --Dáš si kafe, viď?
Ty si dáš čaj, Kaori-san?
Co? Uh, um, Já půjdu s váma...
V pohodě.
Za chvíli jsme zpátky.
No tak jo...
Děkuju za pití...
Vážně! Sou-san nám to akorát ztěžuje.
Co si uvaří, to si taky vypije.
Říká se "sní".
Airi-san, nevadí ti, jak se věci vyvíjí?
Cože?
Nevadí mi to...
Tumáš.
Když tě něco zraní, dej si něco sladkého.
Sladkého...
Bonbón?
Jen si vem.
Hele! Další kometa.
Prosím, ať je školní festival pěkný a zábavný.
Bože...
Kéž bych mohl jít tam nahoru a být ponořen do té hvězdné oblohy.
Už zase ty tvé divné nápady.
Už je to doba, co jsem tě viděl se usmát.
Promiň.
Chovala jsem se jako dítě.
Taky se omlouvám.
Ne, že bych věděl za co.
Vypadá to, že další komety už padat nebudou.
--Oh. --Jsem tu.
Počkat. Vy někam jdete?
Jo.
Jdeme se podívat nahoru, jestli tam nezbyl nějaký materiál.
Všichni tři?
Ne, jen my dva.
A kam jdeš ty, Nagiso-senpai?
Já jdu za studentskou radou.
Tak co, šlo to včera dobře?
Co? No... konečně se usmála.
Později mi všechno řekneš, platí?
O tom co Kaori potěšilo.
Huh? Nevím o čem mluvíš, jen jsem se jí omluvil.
Huh?
Cože? Jen tohle?
Jo.
To jako vážně? Proto má Kaori dobrou náladu?
Myslím, že jo.
Něco dalšího? Nějaká láskyplná konverzace?
Zklamal jsi mě.
Co se mi vlastně snažíš říct?
Auauau...
Za co to bylo?
Hodně jsi mě zklamal!
Sou-kun.
Jdu domů.
Už tu není žádný čaj, tak po cestě nějaký koupím.
Obchody brzo zavírají...
Chápu, buď opatrná, jo?
Děje se něco?
Já...
Miluju tě.
Co?
Ne jako rodinu nebo sourozence,
tohle je jinej druh lásky.
Um, no...
Děkuju ti.
Né, co to plácám.
Chci říct, co tak najednou?
Už nechci být jen tvoje kamarádka z dětsví.
Proto jsem na tebe byla předtím naštvaná.
Proto...
jsem chtěla abys věděl, jak se cítím.
Taky...
...k tobě něco cítím.
Hodně.
Dobrá.
Přál bych si...
...být pořád s tebou a...
myslím všechno... ohledně tohoto...
Dobrá.
Víc ne...
Už nemůžu...
Jsi tak nespravedlivý, Sou-kun.
Nemusíš mi odpovídat hned...
jen mi potom dej vědět, jo?
--Dobrá. --Tak se uvidíme později.
Dobrá.
Tak už všemu rozumím...
Ach jo...
"Nanso Bus" "Akademie Hill" "Autobusová zastávka"
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budocnost
To bude docela hodně práce...
Věřím, že budem spolu po znovuzrození... Znovuzrození
Jsem si jistá, že to zvládneme, když budeme pracovat společně.
Nevadí mi se do toho zapojit.
Se mnou taky počítej, Sou!
Stejně jako se dnešek stává minulostí, zítřek se blíží
Tak jo!
Uděláme poslední dny Nagisy-senpai absolutně úžasné!
Počkat. Co má tohle být za negativní auru?
Ta skutečnost je, jako bodat do živého
C-Co to bylo?
Zemětřesení?
Pojďme prožít svět, který jsme ten den viděli, ještě jednou
Ne...
Zemětřesení nedělá takové zvuky.
Když ten den přijde, stane se skutečností, Nic jiného nepotřebuji.
Možná by jsme se měli jít podívat, co se stalo.
Souhlasím.
Já budu čekat tady.
Nezáleží na tom, kdo se mi směje, že na světě není šance.
Dobrá, takže se rozdělíme a prohledáme to tu.
Uh, tak já jdu nahoru.
Osud mě přivádí zpět stále dokola, dokud tě můžu znovu spatřit,
Wau...
Tady je pěknej bordel.
Zajímalo by mě, kdo to uklidí.
nezajímá mě, jaká cesta to je, nikdy se nevzdám
Panenka?
"Uvidíme se zítra," to je "budoucnost".
Jistota, že tě neztratím,
Sou-kun?
protože chci snít s tebou o začátku bez konce.
Sou-kun, co se děje?
Kaori...
Nepouštěj se těchto spojených rukou
Jsem si jistá, že můžeme změnit svou minulost i budocnost
Věřím, že budeme spolu po znovuzrození
Jsem si jistá, že můžeme změnit...
Mé jméno...
--Přeložená studentka? --Co tady děláš?
--Vypadá to, že tě odmítla. --Je tu spousta podivných pověstí.
--O duchovi. --Chytím japonského ducha!
Epizoda druhá, "Prokázání její existence a ducha."