Yui-san, co jsi to říkala...
Chceš říct, že se ti vrací vzpomínky?
Tím pádem na tebe nebudu tolik tlačit.
Um...
Mám na tebe prosbu.
O co jde?
Neříkej o tom prozatím ostatním, jo?
Když nad tím tak přemýšlím,
nedějí se ty divné věci i mimo Akademii?
--Věci? --Jo, ti duchové?
Cože?!
Oh! Japonský duch?!
Zatím jsem neslyšela o nikom, kdo by ho mimo Akademii viděl.
Ale je na tom něco zvláštního.
Ne, ne tak úplně...
--Co? --mohlo by se to stát klidně tady...
Promiňte, že jsem vás nechala čekat.
Můžeme jít?
Děje se něco?
Oh, ne... nic.
Nastal čas fyzického spojení.
Ne...
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození... Znovuzrození
Stejně jako se dnešek stává minulostí, zítřek se blíží
Ta skutečnost je jako bodat do živého
Pojďme prožít svět, který jsme ten viděli, ještě jednou
Když ten den přijde, stane se skutečností
Nezáleží na tom, kdo se mi směje, že na světě není šance
Osud mě přivádí zpět stále dokola, Pokud tě můžu znovu spatřit
nezajímá mě jaká cesta to je, nikdy se nevzdám
"Uvidíme se zítra," to je "budoucnost"
jistota, že tě neztratím
Protože chci snít s tebou o začátku bez konce
Nepouštěj se těchto spojených rukou
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození
Jsem si jistá, že můžem změnit
"Epizoda druhá 'Prokázání její existence a ducha'"
"Epizoda třetí 'Předsedkyniny sny s jiskřícíma očima'"
Proč teď, po tom všem...
Přijdu pozdě!
Měj se!
Zatím!
Jsem ospalej.
Celou noc jsi měl rozsvíceno.
Zase jsi hrál?
Nějak nevím kdy přestat.
Neměl bys to tolik přehánět.
Ale nikdy jsem nepřišel pozdě do školy, narozdíl od "někoho".
Tím myslíš koho?
--Airi vyjímečně přišla včas do školy?!
--Dobré ráno, Airi-chan. --Airi vyjímečně přišla včas do školy?!
Nech toho.
Dobré ráno.
Už si nemůžu dovolit další pozdní příchody.
Navíc jsem byla varována třídním učitelem.
Airi.
Takže nám chceš říct, že budeš opakovat ročník?
Neboj, i v naší třídě budeš mít nejlepší známky.
Nesmysl. Právě proto jsem dneska přišla včas.
Airi-chan?
Jo, už jdu...
Sou-kun, máš nakřivo kravatu.
Počkej, přestaň s tím!
No tak! Pak vypadáš neupravený, víš to?
Co to mělo být?
Vůbec nic.
Jo, během oběda se sejdeme a probereme ty duchařský věci,
takže nesmí nikdo chybět.
Tak zatím.
Hele, to je...
Yui...
snad bude v pořádku.
Vypadá ještě víc nemotorná než Kaori.
To mi připomíná...
když jsem poprvé mluvila s Kaori, bylo to také během tělocviku.
To je úžasné, Hasekura-san. Ani jsi se nezadýchala.
Sasaki-san...?
Tehdy jsem kvůli mým vysokým prioritám neměla přátele,
takže jsem nebyla moc komunikativní.
Už když jsem byla malá, tak mi nic nepřišlo těžké.
"Dětská slohová soutěž Miyazaki slavnostní vyhlášení"
Byla jsem úspěšná naprosto ve všem, co jsem zkusila.
"Dětská slohová soutěž Miyazaki" "První místo"
Zbožňovala jsem chválu, takže jsem se snažila podávat nejlepší výkony...
Ale když jsem přišla na střední školu,
část mě se cítila provinile.
"Výsledky pololetních testů" "#1 Airi Hasekura 497"
Přestala jsem se starat o nejlepší výsledky,
protože jsem kvůli nim nezapadala.
To bylo, když na mě Kaori poprvé promluvila.
Na posledních závodech jsi byla úžasná, Hasekura-san!
Všechny jsi je předběhla během jedné štafety!
Bylo to pro mě ohromující.
Protože já jsem ve běhání špatná.
Chápu...
Takže, rozdělte se do týmů, zaběháme si štafetu.
Tým, který doběhne poslední, uklidí trať.
Cože?!
Běhání mě zneklidňuje.
Dejme do toho vše!
--Jo... --Nikdy jsem to nedokázala!
Vzhledem k tomu, že jsme v týmu s Kaori...
měli bychom se připravit na prohru.
Co jsem říkala.
Ach jo...
Hasekura-san!
--To není možné! --Wau!
To bylo úžasné, Hasekura-san!
Všechny jsi je předběhla!
--Vynikající! Ohromující! --Musím přiznat, že jsem obyčejná osoba.
"Výsledky pololetních testů" "#1 Airi Hasekura 497"
Vidět Kaori se smát, mě přimělo
přestat se starat o to, co si o mně ostatní myslí.
Wau, to jsem nečekala.
Rozuměli jste, lidi?
Po škole uděláme důkladný průzkum!
--Děkuju za jídlo. --Prosím tě, Sou!
Nechtěl by ses podělit, o tak dobře vypadající oběd, se mnou?
Už jsi jedl předtím.
Hele, posloucháte mě vůbec?!
Jo, posloucháme.
Mimochodem, proč jíme tady namísto v klubu?
Protože je pěkné počasí.
Že jsem se ptal.
Takže duch, co?
Moc se na to netěším.
Někdo! Kdokoli, dejte mi jídlo!
Tímhle tempem nebudu mít po škole sílu!
--Né! --Přestaň řvát. Taky si můžeš něco koupit, ne?
Oh, výborný nápad!
Už běžím!
Oběěěěěd!
Už tu jeden chybí, nevadí ti to?
Mělo by?
Myslím, že ne.
Yui-san, ty nebudeš jíst?
Oh, Jo. Děkuji za jídlo.
Teď jsem si vzpoměla. Viděla jsem tě na tělocviku
skákat přes překážky.
Jsi na atletiku docela dobrá, že jo?
Když se něco naučíš, už to jen opakuješ, takže...
To je pravda...
Furukawa, je to mnou nebo jsi najednou nějaká jiná?
Cože?
Zněla jsi trochu jako Airi.
Já?
Použila sice jiná slova,
ale přišlo mi, jako kdyby jsi to říkala ty, Airi-chan.
Vážně? Mně to přišlo úplně rozdílné.
Ale ne! Chyba! Zapomněl jsem, že nemám peníze!
Proč mě to u Kennyho nepřekvapuje.
Kenny-kun, pokud ti nevadí co mám já, tak se s tebou rozdělím.
Kaori-chan, ty jsi můj anděl!
Nedělej to Kaori. Nerozmazluj ho.
Nebo si na to zvykne.
Jako majitelka psa je tvojí povinností postarat se o jeho disciplínu.
Všichni jste na mě tak zlí.
Jennifer!
Ooh!
Dobrá lidičky. Dáme se do práce!
Na základě výpovědí, které jsme obdrželi od očitých svědků...
Hasekura-san!
Judo a Karate Klub?
Situace je vážná!
Pokud se něco pokazí, bude to pohroma!
Udělejte s tím něco!
Sice nejsem proti hrubému chování,
ale měla byste se trošku uklidnit.
O mě se nestarejte! Hlavně už jděte!
To je důvod, proč tu je Klub Astronomie, ne?!
Ne, původně byl určen k pozorování hvězd...
No, starat se o problémy do blížícího se školního festivalu
je práce, kterou jsme přijali, tudíž se stává klubovou aktivitou.
To sice říkáš, ale vypadáš, jako kdyby ses na to těšila.
To je to tak vidět?
Tak, já počkám tady.
Ty jsi mě neslyšel?
Odteď je to klubová aktivita.
Sou-san. Přijmi to.
Judo Klub...
Vyvrknutí kotníku...
Nemůžu se dočkat, až si je podám!
Woohoo!
Víte vůbec, že jsem jen normální člověk?
Nedá se nic dělat, Sou-kun.
Nesmíš tam jít, Sasaki-san! Je to nebezpečné!
Furukawa-san?
Děje se něco?
Budu v pořádku.
Budu je jen hlídat, aby se nenechali příliš unést.
Ale...
Taky jsem členem Klubu Astronomie.
Musím tam jít.
To je tak pitomé, že se nestačím divit.
Nestydíte se?
Zneužívat toho, že Karate Klub na vás nemůže vztáhnou ruku,
protože berou svůj klub vážně?
Vážně? Polib mi!
Oni jsou ti ubožáci, co byli podplaceni Kaori Sasaki
a dostali možnost se předvést na školním festivalu!
--Sasaki-san s tím nemá nic společného! --To nevypadá dobře.
Správně. Jak se vůbec opavažuješ to říct?
To byl obchod, ne úplatek.
A v tom má být rozdíl?!
Ha? My o vlku...
Ty jsi ta, kdo je podplatil, že jo?
Oh, hele!
Počkej, uklidni se!
Vyřídím to sama!
--Prosím, vem zpět co jsi... --Sasaki-san, tudy.
Huh? Co? Huh?
A co ty máš za problém? Myslíš, že jsi nějakej její rytíř nebo co?
Cože?
No, um... Uh-oh...
--Počkej! --Když se teď Sasaki-san nezraní...
Oh...
--Sou! --Nepřekážej!
Sou-kun!
Radši se připravte na to, co přijde.
Sou.
Předsedkyně a já jsme tě pomstili.
Prosím tě nemluv, jako kdybych umřel!
--Auauau! --Jsi v pořádku?
Není to nic vážného.
Blbe. To se stane, když si hraješ na hrdinu, přestože jsi slabý.
Já jsem jen normální, ne slabý.
Nejsem jako vy, schopnej porazit celej Judo Klub.
Omlouvám se, Sou-kun. Je to moje chyba.
Kaori.
Tak to není.
Je to spíš má chyba.
Kvůli mně Akiyama-san dostal...
Yui?
To zas ne. Nikdo si nemyslí, že je to tvá chyba, Furukawa.
Udělal jsem blbost, že jsem se do toho pletl.
Sou-san má pravdu.
--Jo, souhlasím... --Nakonec i členové Judo Klubu uznali,
že nebyli v právu.
Hanamiya-senpai...
Už jsme o tom informovali učitele a studentskou radu.
Skvělá práce, Nagisa-kun.
Dneska už asi nebudeme hledat duchy, co?
Kaori, jdi se Soem a...
Sou?
Říkal jsem to, ne? Nic to není.
Navíc je na to ideální čas, tak jdeme hledat.
Dobrá, tak jdem!
Ve skutečnosti to bolí, co?
Ne.
Ale ve skutečnosti to bolí, co?
Jo...
Auauau...
Nikdy jsem nebyl dobrej v předstírání...
Když vidím její tvář...
Já vím.
Stejně si myslím, že Sou-san je jen člověk.
Co?
To neřeš. Mluvím sama se sebou.
Mimochodem, Nagisa-kun, proč jdeme do knihovny?
Jdeme se na něco zeptat.
Znáš výraz "chodící enciklopedie"?
Zajímalo by mě, jestli bude Sou-kun v pořádku...
Protože jsem se do toho pletla, byl Akiyama-san zraněn.
Čím víc toho změním, tím víc nepředpokládané věci se stanou...
Furukawa-san?
Slyšel jste už o duchovi, kterého studenti v nedávné době viděli?
Něco málo jo.
A nevíte o něm něco víc?
Třeba,
jestli se podobné incidenty děly už někdy v minulosti?
Nemám ponětí, ale...
pokud je to duch, viděl jsem ho včera na vlastní oči.
--Co? --Vážně?!
Bylo špatně vidět, ale seděl na střeše na lavičce.
Bylo to zhruba v tuhle dobu.
Na střeše...
Takže možná bude lepší nedělat nic...
Děje se něco?
Ale v tom případě...
Sasaki-san?
Jak ti je?
Mám ztuhlé tělo...
Měl bys alespoň trochu zesílit, aby jsi mohl chránit Kaori.
Ikdyž si nemyslím, že budeš jako Kenny.
Tím myslíš, že se mám stát monstrem jako vy!
Ale pravda je, že něco bych s tím dělat měl.
To jo...
Pamatuješ si?
Když jsme se poprvé potkali.
Jak bych mohl zapomenout.
Cože?
Sotva jsme se poznali a najednou jsi mě kopla.
Počkat, proč jsi mě vlastně kopla?
No, protože jsi...
Oh, ahoj, ahoj. Já jsem Akiyama.
Tvoje oči jsou krásné a plné energie!
Tvoje tvář je taky pěkná, ale myslím...
Auvajs!
Protože jsi říkal divné věci o mých očích...
A co přesně?
Jestli si to nepamatuješ, tak je to lepší...
Takže nakonec jsme se vůbec nezměnili.
To není pravda.
Airi?
--Kaori! --Objevil se?! Duch?!
Du... je... t-t... je...
tam... d-duch...
Kaori-san!
Co se stalo?!
K-Ka... Kafeterie...
--Oh... --Běžím tam!
Japonský duchu! Jdu si pro tebe!
Jste v pořádku?
Jo.
Taky jsem v pořádku.
Říkala jsi kafeterie? Chceš se tam jít podívat?
N-Ne, ne, ne, ne! N-Ne, díky! Obejdu se bez toho!
Nechceš se počůrat strachy, co?
O-O-O čem to mluvíš, Sou-kun?!
Takže, už ses počůrala?
Klub Astronomie!
Do háje!
Jestli nás chytnou, tak si to odskáčeme!
Zastavte se!
Předsedkyně...
Vy...
Pokud se pamatuju, patříte k Filmovému Klubu.
Hororový film?
Mmm.
Takže to co jste natáčeli, mělo sloužit jako atrakce během školního festivalu.
Chtěli jsme jen vědět, jak na to ostatní reagují.
Tato verze se ukázala úspěšná a byli jsme si jisti...
Netušili jsme, že by to byl takový problém.
Samozřejmě že byl!
Velice se omlouváme!
Právě se dívám na pravou identitu ducha.
Prostě podfuk...
Každopádně si myslím, že je ta záhada s duchem vyřešena.
Vypadá to tak.
Studentská rada je potrestá později.
Omlouváme se.
Vážně, povídejte mi o dělání chyb.
Takže případ Yaeko Azumy-san
a to co viděl pan Ogawa-sensei na střeše...
Huh?
Nemáte žádný důvod chodit a náhodně děsit lidi!
Omlouváme se!
Na střeše?
Něco takového bylo v plánu?
Nic o tom nevím.
No, vypadá to, že od teď by mohl
školní festival proběhnout hladce.
Až na to, že naše vlastní přípravy nejsou ani zdaleka hotovy.
Tak se na tom musí začít tvrdě pracovat.
Nemluv, jako by se tě to netýkalo!
Kde jsi to vzala?
Členové Filmového Klubu nám to dali jako omluvu.
Viděl jsem Nagisu-kun, jak jim dala co proto.
Odměna za naše starosti.
Správně bych to měla dát tobě, Kaori-san.
Oh, já, ne...
Tím pádem, Sou-san, ty máš rád takovéhle věci, že jo?
Jo.
Pěkný...
Sou-kun, co tvoje zranění? Jsi v pořádku?
Jo, nic to není.
To je můj partner pro tebe!
Toho si prosím tě nech.
Děláš si starost o zranění Soa-san?
Co?
Musíme probrat věci ohledně té kavárny.
--Zdá se mi, že máš něco na srdci. --Jaké sladkosti dáme na jídelní lístek?
Můžeme prodat všechno, když napíšeme, že je to vlastní práce Kaori.
Jo! Předsedkyně, teď jsi na to přišla!
Vy dva...
Mě pošlete stavět planetárium
a Kaori péct sladkosti...
Večer za soumraku, na cestě domů
Procházíme se bok po boku
Oranžově zbarvené nebe
zahalí město
Miluju tě
Našla jsem odvahu říct ti o svých citech
Jaká bude tvá odpověď?
Chtěla bych věci změnit k lepšímu, ale nejde to
Místo hledání ztracení času
jsem tu dobu strávila s tebou
"Uvidíme se zítra, že?"
Jistě...
Chybíš mi
Možná se v budoucnosti
zase někdy setkáme
--Myslím, že moji odpověď znáte.
--Proto zachytávám tyhle okamžiky. --Myslím, že moji odpověď znáte.
Není cesty zpět.
--Nepotřebuju vzpomínky. --Stále mi buší srdce.
Jo! Konečně, jsme tu!
Oh, Yui-chan!
"Epizoda čtvrtá, 'Všechno se neustále mění.'"