Podívejme se jaký máš apetit.
Dneska mám hlad.
Kvůli školnímu festivalu a problémům s duchy,
jsme toho měli hodně na práci.
Chápu. Oba stále rostete,
potřebujete hodně jíst a studovat,
a také hodně lásky.
Oh, božíčku, co to říkám?
Samozřejmě se nemusíš zamilovat hned teď.
Ikdyž je to jedna láska a ty se jí oddáš...
Mami!
Večeře byla vynikající!
Chceš čaj, Sou-kun?
Ne, děkuju.
Koupelna je volná, kdyby jsi chtěl.
Půjdu později. Jděte prosím přede mnou.
Tak, já jdu. Kdyby něco, jsem u sebe v pokoji.
Oh...
Jde zkoumat ten fotoaparát.
Když jsem zvýšil zaostřovací rychlost...
Aha, aha...
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození... Znovuzrození
Stejně jako se dnešek stává minulostí, zítřejšek se blíží
Ta skutečnost je, jako bodat do živého
Pojďme prožít svět, který jsme ten den viděli, ještě jednou
Když ten den přijde, stane se skutečností Nic jiného nepotřebuji
Nezáleží na tom, kdo se mi směje, že na světě není šance
Osud mě přivádí zpět stále dokola, Pokud tě můžu znova spatřit
nezajímá mě jaká cesta to je, nikdy se nevzdám
"Uvidíme se zítra," to je "budoucnost"
jistota, že tě neztratím
Protože chci snít s tebou o začátku bez konce
Nepouštěj se těchto spojených rukou
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození
Jsem si jistá, že můžem změnit
"Epizoda třetí 'Předsedkyniny sny s jiskřícíma očima'"
"Epizoda čtvrtá 'Všechno se neustále mění'"
Ale i dlouhotrvající rozpory mezi Severními a Jižními soudy
nakonec časem pomíjejí..
A Takaujiho vnuk, Ashikaga Yoshimitsu, se stává třetím Shogunem.
Yoshimitsu si uvědomil, že sjednocení Severu a Jihu...
Dobrá, pro dnešek končíme.
Tak, jdu to vyzkoušet.
Kaori.
Zkušební fotka.
Zkušební? Otravné.
Zkus použít tenhle vzorec.
Tak jo.
"Akademie Uchihama" "Školní festival"
Blokuj ho! Blokuj ho! Hej!
Jó!
Koukám, že už sis focení zalíbil.
No, tím si nejsem tak jist. Zatím jen pořizuju nějaký testovací snímky.
Nepříjemné, když nevíš jestli se povedly, co?
Ale myslím, že by to mohly být dobré momenty.
Jsem trošku nervozní, když fotím.
Nic se neděje, znovu "Proto zachytávám tyhle okamžiky!"
"Proto zachytávám tyhle okamžiky," jo?
Asi si na něj začínám zvykat.
Aha. Tak, to jsem ráda, že jsem ti ho nechala.
Zapracuj na svých technikách do školního festivalu.
Určitě.
Ale lehce se to řekne, ještě jsem neviděl jestli se mé fotky povedly.
Potom by sis měl pospíšit.
To máš pravdu.
Budu se snažit.
Jo, držím ti palce.
Dobrá, Senpai.
Co?
Ahoj. Takže, máš taky ráda střechu?
Jo...
Takže, ještě jeden snímek.
Oh...
Oh, nemáš ráda focení, Furukawa?
Ne, tak to není...
Jenom se trochu stydím.
Přijde mi, že fotky potvrzují plynutí času.
Potvrzují plynutí času?
Oh, ne, nevšímej si mě.
Je pravda, že když jde o bolestivé a zneklidňující vzpomínky,
není moc příjemné na ně vzpomínat.
Ale pokud jde o pěkné vzpomínky,
tak si je chceš připomenout, nebo ne?
Nepotřebuju vzpomínky.
Hej, tady jste.
Přinesla jsem ti oběd, Sou-kun.
Jo, díky.
Jsem tak hladový, že už nemám žádnou sílu.
Taky šilhám hlady.
Výborný oběd!
I počasí je příjemné.
Vážně se mi chce udělat piknik.
No, proč ne? Uděláme piknik.
Co?!
Nezapomněl jsi? Máme ještě odpolední vyučování!
Jenom žertuju, jen žertuju.
Tak, půjdeme teda?
Cože?
Je perfektní den na vyzkoušení foťáku, Sou-san.
Tak lákavá nabídka...
Nagisa-kun, myslíš to vážně?
Co? Co?
Airi-chan, ty chceš jít taky?
Hmm...
Myslím, že moji odpověď znáte.
--Cože?! --To znamená "jo."
Dobrá, tak půjdeme?
--Jó! --Jó!
Uh, um...
Přidáš se k nám, Yui-san?
Nevím co je lepší.
Nemusíš se nutit, Yui.
Navíc jsi byla právě přeložena,
takže nemáš důvod být záškolačka jen kvůli nám.
Já...
Jestli jdete všichni...
tak... já, jdu taky.
Věřím, že je to to, co bych měla udělat.
Tak, je rozhodnuto, Měli bychom si pospíšit, Sou.
Jo!
Vážně tohle děláme?
Ale ne!
Už tam skoro jsme.
Jo.
Konečně jsme se odhodlali a udělali to, co?
Už není cesty zpět.
To není.
"Nanso Bus" "Akademie Hill" "Autobusová zastávka"
Kam pojedeme?
Co takhle Lighthouse Park?
Vsadím se, že tam bude hodně dobrých míst na focení.
Jo, to zní dobře.
Dobrá, tak tam.
Oh, už jede.
Stále mi buší srdce.
Moje taky. Je to vzrušující pocit.
Taky myslím.
Co? To jako vážně?
No, nikdy jsem nebyla za školou.
To bych do tebe neřekl.
Hej, kdo si jako myslíš, že jsem?
Sice vždycky chodíš pozdě, ale nikdy jsi nevynechala hodinu, co?
To si piš!
To bych do tebe neřekl.
A proč ne?!
Ne, Jennifer je vážně úžasná!
Koukej, tady je, když dělala trojitou otočku!
Vidíš?
Uh...
Tak roztomilá! Nádherné, že jo?
Uh, j-jo... překrásné...
Věděl jsem, že to oceníš, Předsedkyně!
"Nanso Bus" "Lighthouse Park" "Autobusová zastávka"
--Tehdy to bylo úžasné!
--Senpai. --Tehdy to bylo úžasné!
--Ano? --Celý stadion byl na nohou!
--Ptáš se tak nejistě, ale... --Byla to smršť ovací!
--Neminuli jsme náhodou Lighthouse Park? --Wau, to je úžasné.
--Horda hledačů talentů se na ni po soutěži vrhla.
--Nejspíš jo. --Horda hledačů talentů se na ni po soutěži vrhla.
--Další zastávka, Midoricho 1-chome. --Horda hledačů talentů se na ni po soutěži vrhla.
--Midoricho 1-chome. --a nakonec bruslila všude v Americe!
Oh! Kde je Midoricho? Jak dlouho myslíte, že ještě pojedeme?
Um... Je možné, že jsme to už přejeli?
Jo, právě před chvílí.
Co?!
Oops! Přejeli jsme naši zastávku!
To je kvůli tomu tvému pitomému příběhu!
Co?
Co budeme dělat, Airi-chan?
No, asi vystoupíme na další zastávce.
Když už jsme tady, nechtěli byste jet až na konec?
Na konec?
"Další zastávka je Midorikawa 1-chome, pokud si přejete vystoupit..."
No, to je taky dobrý nápad.
Ikdyž,
není to místo, kam jsme původně chtěli.
OK! Myslím, že bychom měli jít s ostatními, Nagisa-kun.
Mimochodem, kde je poslední zastávka?
"Rokle Hoshigaoka"
Tak, tohle je poslední zastávka.
Jo! Konečně jsme tu!
Hoshigaokská rokle?
Nenapadlo by mě, že skončíme tak hluboko v horách.
Vypadá to spíš na turistický výlet, než na piknik.
Hej, Sou-kun, už jsme tu jednou byli, ne?
Uh, vážně?
Tak jdeme!
Ta je studená!
To je příjemné!
Co to?!
To si odskáčeš!
Přestaň, Kenny!
Wow...
Je to tu pořád stejné.
Takže ty už jsi tu byla, Kaori?
Jo, se Sou-kunem v době, když jsem chodila na základní školu.
To se máš...
Ale vypadá to, že Sou-kun si to nepamatuje.
Hodně jsme se o Sou-kuna starali, když byl ještě malý
a o víkendech nás moje mamka brala ven.
Jednou jsme tady byli na pikniku.
Kaori, Sou-kun, mamka si jde zaplavat.
Dobrá!
Moje mamka si šla zaplavat
a nás dva tam nechala o samotě.
Otřu ti to.
Sou-kun, je to v tašce v zadní kap...
Au!
Kuma-san!
Kaori, počkej!
Dávej pozor!
Dělej...
K-Kaori, už jsi ho skoro měla!
Jo!
Chytli jste tvého mevídka?
Ne, nakonec uplaval.
Když jsem se pro něj natahovala, spadli jsme do řeky.
Nebylo to nijak vážné, takže je to pěkná vzpomínka.
Hej! Tak vy tu vedete dámskou debatu beze mě, jo?
Oh? Kde je Sou?
Někde tam fotí.
Takhle z toho
bude moct na konci dne udělat film.
Kenny, viděl jsi tu někde nějaké automaty?
Mám pocit, že jsem nějaké viděl někde tam.
Tak jo, mám žízeň. Jdu si něco koupit.
Kenny, pojď se mnou.
OK!
Koupím něco i vám, když tam bude něco dobrého.
Prosím, buď tak hodná.
Zajímalo by mě, kam šel Sou-kun fotit.
Kaori-san?!
Sasaki-san!
Au...
Ale ne... co budeme dělat?
Vzpomínám si, že vedle zastávky byl obchod.
Snad tam mají obklady nebo něco podobného.
Já tam zajdu.
Co?
Bude v pořádku.
Půjdu s ní.
Kaori-san, ty počkej tady.
Oh...
Počkej na mě, Yui-san.
Proč tě tak rozrušilo zranění Kaori-san?
Já...
A včera v té rvačce s Judo Klubem
když byl Sou-san zraněn,
sis taky dělala starosti, nebo ne?
Já...
Udělala jsem chybu.
Kdybych zabránila tomu abychom sem šli...
Víš, Yui-san,
byla jsem ráda, když jsi řekla, že půjdeš s námi.
Co?
A myslím, že Sou-san to cítí stejně.
Akiyama-san? Proč?
Oh, kdo ví?
Ale nedus to v sobě.
Pokud máš k tomu nějaký důvod, řekni mi ho.
Promiň.
Ještě ti nemůžu nic říct.
Aha...
Ahoj.
Sou-kun.
Kde jsou všichni?
Huh? A kde máš druhou botu?
Uplavala někde po proudu.
Ach jo, trdlo.
Možná se někde zachytila.
Co?
Chceš se jít po ní podívat?
Jo.
Přináší to vzpomínky.
Co? Vzpomínky?
Už jsme tady přece jednou byli, ne?
Sou-kun, ty si to pamatuješ?
Samozřejmě že jo.
Já myslela, že jsi na to zapomněl.
Omlouvám se ti za ten den.
Proč?
Nebyl jsem schopen chytit tvého medvídka.
A když jsme ho šli hledat,
skončili jsme oba v řece, pamatuješ?
Jo, pamatuju.
Nikdy jsme ho nenašli, ale stejně jsem byla šťastná.
Jakto?
Protože zatímco jsi mě nesl na zádech,
tak jsem měla pocit, jako bys mě povzbuzoval.
Tenkrát jsi byla docela uplakánek.
Popravdě furt jsem.
Huh?
Ale dneska jsem šťastná,
když jsme se vytratili ze školy
a ty jsi mě celou dobu držel za ruku.
Bylo to, jako by čas běžel nazpátek.
Huh? Kde je Kaori?
Co?
To ne...
Uklidni se, Yui-san.
Ale...
Určitě je v pořádku.
Co?
Nevěřím tomu, že by Kaori-san odešla sama.
Podle mě...
Ani tady ji nevidím. Měli bychom se vrátit.
Oh, támhle!
My jsme ji vážně našli...
Dojdu pro ni.
Kaori, podrž to.
Oh... jo.
Buď opatrný, ano?
Nedosáhnu na ni!
Kaori!
Hej, už nás tak nestraš.
Promiň. Airi-chan, podrž tohle.
Co? Proč?
Protože...
Co? Sou? Co tam děláš?
Moje bota se tam zachytila.
Takže mu musím rychle pomoct.
Nesmíš!
Oh, Yui-chan?!
Půjdu já! Sasaki-san, ty počkej tady.
Oh, Yui-chan!
Furukawa?
Yui-chan...
Pozor!
To bylo těsné...
Děkuju mnohokrát.
To nevadí. Pospěš si a vytáhni tu botu.
Tahle pozice je špatná v mnoha ohledech.
Dobře.
Výborně!
Jo!
Kvůli tobě jsem se docela zapotil...
Jo...
Ale...
Ale máme botu Sasaki-san.
Pravda...
Dobrá práce lidi!
To bylo opravdu nezapomenutelné.
Co? Myslíš?
Díky bohu.
Máme 10 sekund!
No tak si pospěš, Sou!
Jo, už běžím!
A teď všichni, úsměv!
Řekněte, "Sýr!"
Vypadá to, že naše skupinová fotka byla poslední.
Vážně, já myslím, že jsi udělal hodně dobrých snímků.
Jo, jen doufám, že nejsou rozostřené.
Budu je muset vyvolat, abych to zjistil.
Nemůžu se dočkat, až je uvidím.
Já taky.
Yui-chan je hodná dívka, že?
Jo.
Večer za soumraku, na cestě domů
Procházíme se bok po boku
Oranžově zbarvené nebe
zahalí město
Miluju tě
Našla jsem odvahu říct ti o svých citech
Jaká bude tvá odpověď?
Chtěla bych věci změnit k lepšímu, ale nejde to
Místo hledání ztraceného času
jsem tu dobu strávila s tebou
"Uvidíme se zítra, že?"
Jistě...
Chybíš mi
Možná v budoucnosti
se zase někdy setkáme
--Jde sem Klub Astronomie! --To zní docela romanticky.
--Co s tím chceš dělat?! --Sasaki-san, co máš s Akiyama-sanem...
--Stůjte kde jste! --Sasaki-san, co máš s Akiyama-sanem...
--To jsou hrozně svalnaté chobotnicové koule. --Táta?!
Epizoda pátá, "Kvantová teorie kočky a kapky."