"Kočka v krabici"
Jednoduše, dokud neotevřeme krabici,
nemůžeme vědět, jestli kočka žije nebo ne.
Říkáme jí "Schrödingerova kočka".
Co to...
--Né! Zase ta vesmírná-chan!
--Do háje! --Né! Zase ta vesmírná-chan!
Stáhněte se!
Stůjte, kde jste!
Nazdárek.
--Ahoj. --Pohyb! Pohyb! Pohyb!
Huh?
Stůjte, kde jste!
Předsedkyně, vaše šaty jsou dnes ještě ohromující.
Ale jdi.
Je toho na vás více ohromujícího, než jenom šaty.
Vážně?
Já jsem ten, kdo vás miluje nejvíce.
--Co?! --Ne, to já, Předsedkyně.
To jako vážně?!
Předsedkyně.
Ano...?
Předsedkyně!
Ano...?
Předsedkyně!
Co?
Na tohle teď není čas!
Jdou sem!
Kdo? Kam?
Jde sem klub Astronomie!!
Oh, už jsou skoro tady...
Poplach úrovně jedna!
Rozkaz!
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození... Znovuzrození
Stejně, jako se dnešek stává minulostí, zítřejšek se blíží
Ta skutečnost je, jako bodat do živého
Pojďme prožít svět, který jsme ten den viděli, ještě jednou
Když ten den přijde, stane se skutečností Nic jiného nepotřebuji
Nezáleží na tom, kdo se mi směje, že na světě není šance
Osud mě přivádí zpět stále dokola Pokud tě můžu znova spatřit
nezajímá mě jaká cesta to je, nikdy se nevzdám
"Uvidíme se zítra," to je "budoucnost"
jistota, že tě neztratím
Protože chci snít s tebou o začátku bez konce
Nepouštěj se těchto spojených rukou
Jsem si jistá, že můžem změnit svoji minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození
Jsem si jistá, že můžem změnit
"Epizoda čtvrtá 'Všechno se neustále mění'"
"Epizoda pátá 'Kvantová teorie kočky a kapky'"
Lidi...
Vážně víte, jak daleko jste zašli?
Proč Klub Astronomie vynechal vyučování
kvůli fotografování?
Měli byste se nad sebou zamyslet.
Ano, pane.
Prosím, omluvte nás.
Máme, co jsme chtěli.
Vždyť jsme to přece čekali. Žádný problém!
Já ti za to děkuji, bylo to nádherné.
Tak si to dáme ještě jednou, ne?
Mně to nevadí.
Uh, ne, já jsem žertoval.
Oh, vážně? Tak to je škoda.
--Nic to není. --Nemůžeme z Airi udělat záškolačku, už tak má dost pozdních příchodů.
--Oh, dobře. --Ale uznávám, že by to bylo zábavné.
No, to by nebylo!
"Kočka v krabici"
Podle nynějších výkladů v Kodani
se v této situaci kočka považuje za živou i mrtvou,
ale nicméně
existuje mnoho vědců s mnoha názory.
No, kvantová teorie v testu nebude,
ale abyste věděli, je tu zřejmě průchod zvaný "Brána světa",
který vyplývá z teorie strun.
Podle toho
je náš svět membránou, asi jako tahle záclona
a my jen stékáme dolů.
"Zabila matka Goosová Cocka Robina?" "Torimaru Hachijo"
--Říká se, že "Brána světa" má deset dimenzí, někdo říká, že jedenáct
--Jo! --a my jako trojrozměrné bytosti
jsme jen na ozdobu, takže to nemůžeme vnímat.
Říká se jim extradimenze,
ale jediné co s nimi zatím můžeme dělat,
"Seznámení s klasikou..."
je přenášení gravitonů.
Vraťme se tedy k experimentu s kočkou.
Vzhledem k mnoha odlišným výkladům
se při každém pokusu fyziků
svět respektive rozdělil na dvě části.
Slyšeli jste už někdy výraz "kauzalita"?
Jde o zkoumání příčiny a jejího následku.
Dalo by se to taky nazvat jako "akce a reakce".
Řetězový efekt z minulosti do budoucnosti...
Vypadá to, že hadí jed zvaný mořský chrlič
bude asi nejnebezpečnější.
Asi jo.
--Hele, to je Karin! --A...
Karin, dneska večer, že jo? Budeš zpívat v televizi?
Oh, jo.
Zpívat v televizi?
Proč bys to dělala?
Co?
Neříkej mi, že nevíš, že Karin je zpěvačka?
To slyším poprvé.
Cože?!
Blahopřeju ti.
--To jako vážně? --Oh, nah...
Zatím! Uvidíme se později.
--Dobrá! --Taky ahoj.
Napíšu ti e-mail až to uvidím.
Jasná věc!
Takže Fukasawa-san, ty jsi populární.
Není to nic tak působivého.
To mi připomíná, ty jsi v Klubu Astronomie, že jo?
To je úžasné.
Úžasné. Jakto?
Co?
Oh, nó...
Protože Klub Astronomie je populárnější než já.
Uh, nemyslím tím nic špatného.
Jenom jsem slyšela, že jsou to ojedinělé bytosti.
Jsou to dobří lidé.
Vážně... to jsem ráda.
Co plánujete na školní festival?
Planetárium kafé.
To zní docela romanticky.
Možná se přijdu podívat.
Oh, tak tohle dělám!
"Akademie Uchihama" "Školní Festival"
Plakát školního festivalu?
Jo, jo. Budu ten den živě zpívat v tělocvičně.
Přijď se podívat, když budeš mít čas.
Já... nemůžu ti nic slíbit.
Uh, oh, ale jdi, není to tak důležité.
Jen když budeš mít čas.
Dobře. Tak když budu mít čas...
Nakonec někdo přišel s konceptem Turingovo stroje,
"Kočka v krabici"
který umožňuje paralelní zpracovávání
v paralelních vesmírech,
což umožňuje okamžité výsledky.
O čem to do háje mluví?
Tak, to je pro dnešek vše.
Postavte se.
Ukloňte se.
Hej!
Jdeš do klubovny, Kaori?
Oh, mám teď práci. Jdi napřed, Sou-kun.
Dobrá.
Připravte se!
My, dívčí klub Hry o přežití,
zahájíme cvičení, jako přípravu na školní festival!
Všichni na své pozice!
♪ ...heehee, yodelay... ♪
Né! Zase ta vesmírná-chan!
Do háje!
Stáhněte se!
Zůstaňte kde jste!
Nazdárek.
--Ahoj. --Pohyb! Pohyb! Pohyb!
Huh?
Stůjte kde jste!
"Získejte vhodné šaty nejnovější módy"
Hasekura-san.
Sou!
Něco se děje v průchodu!
Dělej! Hoď sebou!
Další žádost od studentské rady na udržení pořádku?
Problém ale je, že je do toho zapletená Předsedkyně!
Už zase.
"Kancelář Studentské rady"
Tahle vesmírná-chan zničila mé květinové záhonky!
Madam, bez barvy nemůžeme vědět, jestli jsme něco zasáhli!
O co tu jde, Kenny?
--Co já vím. --Co s tím budete dělat?!
Plán byl nastavit počítače v ústředí
na školní festival!
Ou...
Co s tím budeme dělat? Ale vždyť...
Tak když potřebujete počítače, použijte ty v promítací místnosti.
Ty terminály jsou pomalé, nedají se použít.
Oh, když nad tím přemýšlím,
sotva fungovaly, málem jsme nestihli ani práci v hodině.
Nejsou už zastaralé?
Rozbité počítače s námi ale nemají co dělat!
Ani s námi, madam!
Hele, jak tohle můžete říct!?
Huh? Co?
No, totiž, stala jsem se obětí tohoto případu...
Rozumím.
Klub Astronomie
najde náhradu za rozbité počítače.
Co?!
Nagisa-senpai, odkdy tu jsi?
Promiňte, že jdu pozdě.
Co to?
Kde jsou všichni?
Nikdo ještě nepřišel.
Aha.
Zajímalo by mě, co se Souovi-kun stalo.
Už moc času nezbývá, že?
Cože?
Do školního festivalu.
Oh, jo...
Asi jsme na to zůstaly my dvě...
Můžeš nazdobit tabuli s menu.
Oh, můžu.
Já se postarám o kostýmy.
Dobře.
Co chceš dělat? Když už jsi to slíbila...
Je jen jedno místo s počítači navíc, ne?
Nemáš na mysli Počítačový Klub?
Ale půjčí nám je vůbec?
Jsem si jistá, že Počítačový Klub je bude potřebovat na školní festival.
A víte co chystá Počítačový Klub na školní festival?
Nemám tušení. Kyber-gaming kafé nebo tak něco?
Stánek s chobotnicovými koulemi.
--Co? --Co?
Takže nepotřebují počítače?
Vážně.
Spíše by mě zajímalo, jestli je potřebují před festivalem.
"Průvodce nebeských těles"
Docela se opozdili, co?
Jo.
Tak?
Zvykla sis už na školu?
Oh, ano. Všichni jsou na mě milí.
To je dobře.
Můžu se tě na něco zeptat?
Když jsme se viděli poprvé, oslovila jsi Soa-kun jménem, že jo?
Um, to je...
--Yui-chan? --Promiň.
Moc dobře si to nepamatuju.
Aha.
Promiň mi tu divnou otázku.
Um, Sasaki-san, co cítíš k Akiyamovi-san...
Co tím myslíš?
Ne, to nic.
Sou-kun a já jsme přátelé z dětství.
Je to těžké vysvětlit, protože když jsme vyrostli,
tak se věci mezi námi změnily
a někdy ani já nevím, co si o tom mám myslet.
Aha...
A co si ty myslíš o Souovi-kun?
Já?
Oh, jen mě zajímalo, jaký podle tebe je.
Akiyama-san je jako táta.
Táta?!
Jo.
Jsi vtipná, Yui-chan!
Myslíš?
Prosím, postav se.
Co?
Rychle.
Roztomilá!
"Počítačový Klub"
Už jdu!
Kdo je tam?
Klub Astronomie.
Jak vám můžu pomoci?
Přišli jsme si půjčit nějaké počítače.
Promiňte, ale nemáme zrovna žádné volné...
H-Hele!
Oh, počkejte přece!
Co vás k nám přivádí?
Půjdu rovnou k věci.
Chtěli bychom si od vás, do konce školního festivalu,
půjčit pět počítačů.
P-P-P-Pět?!
--Dostali jsme žádost od studentské rady,
--Nebyly náhodou zničeny jen tři? --Dostali jsme žádost od studentské rady,
--Nebyly náhodou zničeny jen tři? --takže jsme tu jejich pověřením..
--Jo. --takže jsme tu jejich pověřením.
No, ale...
Pět počítačů je všechno co máme.
Ale vy je nepotřebujete na školní festival, ne?
To, protože je používáme pro důležitý výzkum...
Jaký druh výzkumu to je?
Asi to nebudou chobotnicové koule, co?
Oh! To nemůžete!
A hele.
To jsou příšerně svalnaté chobotnicové koule.
Ne, to jsou...
Postavy ze hry?
Ne! To není tak jednoduché!
Tihle kluci jsou umělá inteligence.
Jinými slovy, AI s ojedinělou osobností!
AI...
"Zádné slitování."
--"Rozjeď to." --Ne!
"Hiro"
"Bylo to děsivé, všechno najednou zčernalo."
"Touma"
"Co to mělo být?"
"Klaus"
"To nevadí, měl jsem o vás dámy strach."
Díky rozhovorům s námi, se naučili jazyk
a teď už můžou mezi sebou komunikovat!
Je jich deset na každém počítači.
Padesát celkem...
Trapné...
Jsou navrženi tak,
aby až jejich vztahy zesílí, měli pravé romantické pocity!
Správně. Skutečně milujeme každého z nich.
Milujete postavu, kterou jste vytvořili?
To je šílené.
Je to předsedkynin sen.
Být obklopena několika sty lakomců,
kteří jí vyznají lásku.
Wau!
Pravda, to je velmi důležitý výzkum.
Cože?
Takže tomu rozumíš?
Pokud by to bylo možné, tak jo.
Co?
Co takhle si zahrát?
Zeptám se jich na vypůjčení počítačů
a když budou souhlasit, vyhrála jsem.
Když ne, vyhrála jsi ty.
Co? No, ale proč?
Pokud vážně mají city,
nebudou poslouchat někoho, koho právě poznali, ne?
Samozřejmě.
V tom případě nemůžu vyhrát, že?
Jestli je váš výzkum tak dokonalý,
budu ochotna přehlédnout to,
že používáte všechny terminály v promítací místnosti na provoz těchto chlapců.
--Éj! --Ona to ví...
Chápu, chápu, takže tohle vy děláte.
Zadej jen jednoduchej příkaz pro začátek.
Potom ho budu muset přimět, aby mu konverzace se mnou nevadila.
Co ty na to?
Dobrá, jak chceš!
Troufám si na to!
"Towa" "Takeru" "Light" "Kouki" "Yuuto" "Minato" "Leo" "Riku"
"Light" "Kouki" "Yuuto" "Minato" "Leo" "Riku" "Leo" "Hiro"
"Yukino" "Neříkej ANO na žádost půjčení počítačů od dívky se kterou teď budeš mluvit. ♥"
Hiro! Bude tvůj protivník.
Tak, můžeš začít!
Mám na tebe otázku.
Nevadí ti to?
"Průvodce nebeských těles"
Nebude ti vadit, když se tě zeptám ještě na něco?
Ano?
Yui-chan, ty si o mě děláš hodně starosti, že jo?
Co?
Proč?
Mám na tebe otázku. Nevadí ti to?
"Nagisa"
Půjčil bys mi počítače kvůli školnímu festivalu?
"Hiro"
"Ne, nemůžu."
Máš mě rád nebo ne?
"Nagisa"
"Hiro"
"Je možné, že bych tě mohl mít rád."
Tak mi půjč počítače.
"Nagisa"
"Hiro"
"Nemůžu."
Správně! Vydrž to, Hiro!
Ladící test, co?
Viděl jsi někdy Mt. Fujiho?
"Ne."
Máš rád těstoviny?
"Zbožňuju je."
Tak už mi půjčíš počítače?
"Nemůžu."
Impozantní.
Nagisa-kun, neříkej mi, že nemáš plán.
Tohle je má poslední otázka.
Cože?
Cože?!
Viděl jsi Mt. Fujiho, nesnášíš těstoviny, nikdy mě nebudeš mít rád
a nechceš nám půjčit počítače, je to tak?
"Nagisa"
"Hiro" "Ne, to není pravda..."
Řekl jsi, že nám nepůjčíš počítače.
"To jsem řekl."
Ale teď vyvracíš co jsem právě řekla.
"Ano."
Počkejte...
To znamená, že souhlasil s půjčením počítačů.
Že, Předsedkyně?
To není fér!
Oh? Jsi Předsedkyně Počítačového Klubu
a nejsi obeznámena s paradoxem lži?
"Hiro"
"Yukino rozumí paradoxu."
Co to...?!
Předsedkyně...
Přiznávám.
Prohráli jsme.
Ooh!
Dokázala jsi to, Nagisa-kun!
Bylo to úžasné.
Znělo to jako skutečný rozhovor.
Podstatné je, že původně opakovaně kontrolovali kdy souhlasí a kdy ne,
ale abychom jich mohli vytvořit víc, museli jsme někde udělat malé kompromisy.
Ale s otázkou jako tamto,
skončil na sedumdesáti procentech cesty, takže...
V každém případě,
neodpovídají, protože by znali význam.
Jednoduše jednají jak chtějí.
Ty nízké výkony počítačů v promítací místnosti
byly prozkoumány naší skupinou.
Měla jsem příležitost analyzovat váš algoritmus.
Myslím, že nakonec tyhle AI nemají duši.
Přece jenom, stroje nemůžou mít duši.
Já se nevzdám! Ne, dokud nepostavíme květinovou zahradu mých snů!
Předsedkyně!
Ze začátku jsi byla zaujatá Soem-kun a Airi-chan,
ale teď ze mě nespouštíš oči.
Myslela sis, že jsem si toho nevšimla?
Vypadám nemotorná?
Co?
Někdy se nesnáším.
Nic nezmůžu.
A zajímalo by mě, jestli vypadám nemotorně i ve tvých očích.
T-Tím to není. Já jen...
Nechápej mě špatně, jsem ráda, že jsi se připojila ke Klubu Astronomie.
Cože?
Přijde mi to, jako bych měla malou sestřičku.
Jsme tady.
Sou-kun. Lidi, jdete pozdě.
--Jo, řešili jsme další problém... --Oh, tabule s menu už je ozdobená!
Oh, koukám, že jste také dokončili kostýmy.
Jo!
Pomohly jste nám.
Kvůli tomu chaosu a nečekaným problémům,
jsme na to neměli čas.
Takhle to nemůžeme nechat.
Zítra ráno začneme taky tvrdě pracovat, Sou!
Jasně!
"Příčina a následek..." "Rozdělení světů přichází..." "Rozpoznávání slov s potenciálem..."
"Říkáme tomu 'Povolený průtok mnoha světy...'"
Vypadá to, že jste se nenudili.
No, na druhou stranu to není nic neobvyklého.
Ano?
Oh, mami.
Promiň, Kaori. Zůstávám tu přesčas.
Co?! Zase?!
Dnes večer budete se Soem-kun sami spolu.
Co... P-P-Počkej...
--Co to má...? --Večeřeli jste už?
Jo, právě jsme dojedli.
Dobrá, tak zatím.
Oh, počkej, mami?!
Co říkala Shiori-san?
Co?!
Říkala, že se dnes už nevrátí.
Aha, asi má moc práce.
Vypadá to tak.
Uh...
Um, nó, Sou-kun...
Hm?
Dneska...
Co dneska?
Ah, ne nic. Jdu zapnout televizi.
Co?
Hele!
Slyšela jsem, že tahle dívka chodí na naši školu.
Vážně?
"Přírodní voda"
"Při hledání ztracených tekutin" "Přírodní VODA" "Nově!"
Při hledání ztracených tekutin. Přírodní voda.
Tak dobrou.
Dobrou noc.
Sou-kun.
Kaori?
Sou-kun, máš chvilku?
Jo, pojď dál.
Um, nó...
O co jde?
Proč nejdeš dovnitř?
J... Jo...
Uh, um...
A-Ano...
Večer za soumraku, na cestě domů
Procházíme se bok po boku
Oranžově zbarvené nebe
Zahalí město
Miluju tě
Našla jsem odvahu říct ti o svých citech
Jaká bude tvá odpověď?
Chtěla bych věci změnit k lepšímu, ale nejde to
Místo hledání ztraceného času
jsem tu dobu strávila s tebou
"Uvidíme se zítra, že?"
Jistě...
Chybíš mi
Možná se v budoucnosti
zase někdy setkáme
Už sis vybral své povolání?
--Budeš ještě víc nedosažitelná květina. --Má budoucnost už je jasná...
Jsi zlomyslná, Nagisa-san.
--Zamilovala jsem se. --Ptáčci v kleci.
Děkuji za povýšenecký proslov.
Epizoda šestá, "Rada do života ptáčkovi v kleci."