Sou-kun, neměli bychom něco udělat?
Jo, no... um...
Sou...
--Co? --Co?
"Klub Astronomie"
Pamatuješ si na něco?
Na rodinu? Na školu?
--Dotkni se krabičky... --Co?
Dotkni se... krabičky...
Krabičky?
Spíš to vypadá na něco nezákonného.
Hotovo, můžete dovnitř.
Jsem ráda, že jsi měla svoji náhradní uniformu, Airi-chan.
Mám ji vždy po ruce pro případ nouze.
Ne proto, kdyby jsi se dostala do rvačky?
Ne!
Oh! Sluší ti to!
Co?
Dívá se na mě...
Řekni mi, Yui-san,
Víš co je tohle?
Chápu. Zkoumám to už nějakou dobu, ale...
Udělám ti šálek teplého mléka, který ti pomůže usnout.
Dotkni se krabičky.
A tak jsem si vzpomněla.
Na všechno co se stalo.
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození... Znovuzrození
Stejně jako se dnešek stává minulostí, zítřek se blíží
Ta skutečnost je jako bodat do živého
Pojďme prožít ten svět, který jsme ten den viděli, ještě jednou
Když ten den přijde, stane se skutečností Nic jiného nepotřebuji
Nezáleží na tom, kdo se mi směje, že na světě není šance
Osud mě přivádí zpět stále dokola Pokud tě můžu znova spatřit
nezajímá mě jaká cesta to je, nikdy se nevzdám
"Uvidíme se zítra," to je "budoucnost"
jistota, že tě neztratím
Protože chci snít s tebou o začátku bez konce
Nepouštěj se těchto spojených rukou
Jsem si jistá, že můžem změnit svou minulost i budoucnost
Věřím, že budu s tebou po znovuzrození
Jsem si jistá, že můžem změnit
"Epizoda desátá "Zbývající čas'"
Kolikrát už to bylo?
Y-Yui-chan, kam mě to táhneš?
--Prosím, na nic se mě teď neptej.
--Počkej, Yui-chan. --Prosím, na nic se mě teď neptej.
--Au! --Tvoje zranění...
N-Nic to není...
"Uchihama Loop"
"Nanso Bus" "Academy Hill" "Autobusová zastávka"
Kaori-san?!
To ne...
--Musíme zavolat pomoc. --Kaori-san?!
Stůj!
Čím víc se snažím zabránit té nehodě,
tím se stávají strašlivější věci.
Jako by to bylo varování...
Furukawa-san?
Co tady venku děláš?
Sou...
A-Akiyama-san...
Teprve ráno a už si hraješ na záškolačku?
Jen jsem chtěla jít na vzduch.
Zníš jako nějaká stará paní.
Sou, tak ráda bych tě požádala o pomoc.
Chtěla bych ti říct úplně všechno.
Děje se něco?
Co? Ne...
Vážně?
Bože, vážně bych si přál přeskočit hodinu...
Ale nemůžu ti nic říct.
Lidi, prý se to stalo znovu.
Ta věc s usínáním? Nebyl to ten řidič taxíku?
Je to trochu děsivé, co?
--Možná by to mohlo mít něco společného s případy tady na akademii.
--Slyšela jsi o tom, Furukawa-san? --Možná by to mohlo mít něco společného s případy tady na akademii.
Jo, jen fámy...
Syndrom Uchihama.
Záhadný jev vyskytující se jen v okolí Akademie Uchihama.
Bez varování, upadají lidé do hlubokého spánku
a už se neprobouzejí.
Jako záhadná nemoc.
No, spoléháme na vás, že se o to postaráte.
Předtím, než se z toho stane něco většího.
Co budeme dělat s tím hledáním ducha?
Zní to jako zábava!
To není zábava...
Ducha?
--Je to "duch"! --Ten duch jsem ve skutečnosti já.
--Oh! --Ten duch jsem ve skutečnosti já.
--Začala bych zítra s očitými svědky... --Ten duch jsem ve skutečnosti já.
--Začala bych zítra s očitými svědky... --Přesněji řečeno, objevují se,
--a podívala se na místa kde ho viděli. --protože jsem už několikrát žila ve stejné době.
--To je otrava. --protože jsem už několikrát žila ve stejné době.
--Poslyšte... mohla bych hlídat tady? --Jsou to přetrvávající obrazy mě.
Moje překrývající se já v jiných časových osách
jsou promítány kvůli kvantovým vibracím.
Oh, ne, nemůžeš! Jdeš s náma, Kaori!
A to vyvolává další náhodné a vážné situace.
V jedné časové ose...
Není tady...
To je docela problém.
Huh?
Co to je?
Co se to děje? Zdá se mi to?
V momentě kdy přišla do kontaktu s mým stínem...
se Yaeko Azuma v této časové ose, nikdy neprobudila.
Pravděpodobně, kvůli kvantovým vlnovým frekvencím,
bylo její vědomí přeneseno do jiné časové osy.
Slyšela jsem, že se to stalo znova v sousedství,
syndrom Uchihama.
Je to děsivé, co?
Doufám, že brzo přidou na to, čím to je.
Možná je to práce toho ducha.
--Hele přestaň, Sou-kun!
--Syndrom Uchihama. --Hele přestaň, Sou-kun!
Jsou tři typy lidí, kteří jsou citliví
na účinky kvantových vibrací.
Ti, kteří přijdou přímo do kontaktu s mým duchem.
Ti, jejichž vlnová délka se synchronizuje.
A ti, kteří mi brání pokusit se změnit budoucnost.
Tito lidé mají větší pravděpodobnost, že podlehnou syndromu.
Dobrá, rozdělíme si parťáky pro zkoumání té věci s duchem.
--Chytím japonského ducha!
--Jak vyskytování duchů, tak syndrom Uchihama --Chytím japonského ducha!
je mnohem častější s každým návratem do minulosti.
Pokud by někdo z naší party podlehl syndromu...
...kontinuita času by byla ztracena.
Nikdy bych nebyla vytvořena
a má existence by byla ztracena také.
Kdyby se to stalo, zabránit nehodě Kaori-san by se stalo nemožným...
Tak jo, s kým budu já?
Pro Soův úsměv...
Akiyama-san.
Dobrá, to máme štěstí.
Takže já jsem s Kaori.
Hodně svědků zmínilo tohle místo.
A taky mluvili o dalších podezřelých věcech,
jako že věci najednou padají na zem, okna se třesou, ale...
Tady nic zvláštního není.
Ne, to teda není.
Tady jsem se objevila.
Účinky kvantových vibrací by měli ještě doznívat...
Taky jsi typ co se bojí duchů a takových věcí?
Ne, já nejsem tak...
Že jo?
Bát se duchů v našem věku...
Co je to za zvuk?
Furukawa!
Auauau!
S-Sou?!
Jsi v pořádku?
Zraněný... nejsi zraněný?!
Jsem v pořádku. Nic mi není...
Právě jsi mě oslovila křestním jménem, ne?
Co?
Oh, promiň mi to, nemyslela jsem to...
--Když nad tím přemýšlím, řekla jsi mi tak, když jsme tě našli...
--Co to bylo za zvuk? --Když nadtím přemýšlím, řekla jsi mi tak, když jsme tě našli...
Oh, bože, co se to tady stalo?
Jsi v pořádku?
J-Jo!
Dobrá, přípravy na školní festival jdou dobře,
takže se zase můžeme věnovat věcem týkajících se ducha...
Hasekura-san, pojď rychle. Jde o Judo a Karate Klub!
Přestaň žvanit!
Yui-chan!
Furukawa!
Kaori!
To si odskáčete!
Zraněním sebe sama, můžu zabránit zranění Kaori-san.
To jsem už zjistila v předchozích časových osách.
Omlouvám se ti, moc se ti omlouvám, Yui-chan.
Oh, ne, jsem tak ráda, že jste všichni v pořádku, Sasaki-san.
Yui-chan...
Ale vše ostatní už bylo nebezpečné.
Stojím proti Řetězům osudu, které spravují čas.
A jejich síla je ohromná.
Proč?!
Yui-chan, proč to děláš?!
Otevři dveře!
Vysvětlím ti to později.
Prosím, zůstaň tam prozatím.
Yui-chan! Huh?
Wh-What?
Co se to do háje děje?
Kaori-san!
Kaori-san?!
Když se pokusím zabránit Kaori-san v pohybu,
vyvolá to nehody, se kterými nikdo nemůže počítat.
Vau, je to udělané docela precizně.
Musím zasahovat opatrně.
Musím zabránit té nehodě co nejmenšími změnami.
Co je možné a co nemožné.
Po mnoha pokusech, jsem přišla na odpověď.
A tentokrát, určitě...
Ještě to bolí?
Ne moc.
Myslím, že tímto můžeme záležitost s duchem uzavřít.
Bože! Nejdřív Judo klub a pak Filmový klub...
Vymýšlejí jen samé kraviny!
Já chtěl vidět japonského ducha!
Zvětšující se počet mých stínů...
Syndrom Uchihama...
Nakonec mi to určitě zabrání cestovat časem.
Musím zachránit Kaori-san dřív, než se to stane...
Už jenom kvůli Souovu úsměvu...
Co se děje, Furukawa?
Bolí to?
Oh, ne, to není problém.
Když zachráním Kaori-san, budoucnost se změní.
Když se to povede, má existence...
Ale z toho důvodu tady jsem.
Poslyš, Sou-kun.
Jde o Yui-chan... co si o ní myslíš?
Co?
Co si myslím?
"Příznak" zde bráno jako "znamení."
A "smělost" znamená "být odvážný."
--Jinak řečeno, znamení opravdové lásky k člověku je...
--Proč včera... --Jinak řečeno, znamení opravdové lásky k člověku je...
C-Co to...
K-Když to na mě takhle vyhrkneš...
Miluješ Yui-chan?
P-Proč?! Sotva jsem ji poznal a...
Proč se mě na to vlastně ptáš?
Ne, promiň. Jen jsem si chtěla něco ověřit.
Kaori?
Nemohl jsem to úplně popřít, když se zeptala...
Co doopravdy cítím?
Kaori-san chybí?
Jo, zdá se, že jí nebylo moc dobře.
Necítila se dobře?
Proč? Tohle se nikdy předtím nestalo...
Potřebuješ něco od Kaori?
--A důvod proč nepřišla? --Co?
Napadá tě něco?
Důvod?
Tak to vážně... nevím.
Aha.
Ne, ale to neznamená, že se jí něco...
Furukawa?!
Hej, Sou! Jak se ti líbí ten foťák?
Huh? Uh, Sou?!
Furukawa, kam běžíš?
Ke Kaori-san domů.
Proč?
Kaori-san by neměla dneska chybět.
Huh?
Muselo se jí něco stát.
Důvod proč Kaori-san chybí.
Hele!
To je takový problém, když Kaori nepřijde?
Co? To je...
Ona je přece taky členka Klubu Astronomie.
Chápu.
Zítra Kaori přivedu, pro jistotu.
Ano prosím?
Jak ti je?
Ty ses... o mě strachoval?
Samozřejmě. A nejenom já. Všichni jsme se strachovali, takže...
chtěla bys něco přinést?
Um, tak, pudink s vanilkovým krémem.
Máš ho mít.
Jsem v pořádku. Řekni ostatním, že zítra přijdu.
Dobrá, zatím.
"Klub Astronomie"
Už jsi zdravá?
Jo. Promiňte, že jste se o mě báli.
Yui-chan, co tvá noha?
Oh, už je v pořádku...
To jsem ráda.
Už jsem myslela, že jste se se Souem zase pohádali.
--To teda ne. --Takhle to nebylo.
Um...
Co takhle jít něco nafotit s tímto foťákem?
Huh? Co tak najednou?
To je neobvyklé, zrovna od tebe.
Nevidím důvod proč ne.
Stejně jsem ho chtěl jít někdy vyzkoušet.
Taky myslím.
Tak bychom měli jít, dokud máme příležitost, ne?
Mm, to je to, co z nás dělá Klub Astronomie.
Tak a je to.
Stihlo se to vyfotit?
Pravděpodobně...
Kéž by to tak mohlo být navždy...
Yui-chan...
Chtěla bych s tebou na chvilku mluvit.
Zastavte se!
Nazdárek.
--Ahoj. --Pohyb! Pohyb! Pohyb!
Huh?
"Získejte vhodné šaty nejnovější módy"
Hasekura-san.
Um, Kao...
Chtěla jsem říct, Sasaki-san.
Říkej mi klidně Kaori. O co jde?
Chtěla jsi se mnou o něčem mluvit.
J-Jo, tohle...
Pane bože...
Zachránila jsi mě tam, Nagisa-san.
Pro mě to byla zábava.
Oh, klidně si o tom můžeme promluvit jindy.
Dobře.
Odznak, který z tebe dělá člena Klubu Astronomie.
Je to trochu pozdě, přesto...
Každý z nás má jeden.
Děkuju mnohokrát.
Furukawa-san!
Ano?
Stalo se něco dobrého?
Proč se ptáš?
Mm, já jsem totiž Furukawa-nist a vycítila jsem z tebe auru dobré nálady...
Co to má být?
Karin, pojď sem na chviličku!
Hm? Už běžím!
Všechno co se zatím stalo, se nijak moc nezměnilo.
Proto jsem si myslela, že je to stejná časová kontinuita jako vždy.
Ale...
Oh, Yui-chan. Sušenky jsou už hotové.
Kde je Hasekura-san?
Šla odnést čerstvou várku těm dvěma.
Co myslíš?
Je to výborné.
To jsem ráda.
Jde o to, Yui-chan...
Y-Yui-chan, ohledně Soa-kun... miluješ ho?
Co?
Chci vědět jak to doopravdy cítíš.
Mé pocity k Akiyamovi-san...
Já...
Ptala jsem se na to i Soa-kun.
Co cítí k tobě.
Cože?
Nedal mi přímou odpověď,
ale myslím si, že tě miluje.
Co?
Víš, já taky miluju Soa-kun.
Vždycky jsem ho milovala.
Už jsem myslela, že to s ním vzdám,
ale nemůžu lhát sama sobě o tom, co cítím.
Protože přece jenom miluju Soa-kun.
Kaori-san...
Promiň, že jsem to na tebe tak vyhrkla.
Když je to takhle, tak co tady do háje dělám?!
Cože?
Yui-chan?
Oh!
Yui-chan?!
Whoa! Yui?!
Počkej, Yui-chan!
Stalo se něco?
Sou-kun!
Jak se tohle mohlo stát...?
Co bych teda měla...
Furukawo!
Yui!
Proč jsi utekla?
Stalo se něco mezi tebou a Kaori?
Prosím, opětuj její lásku!
Cože?
Prosím, opětuj Kaořinu-san lásku k tobě!
Co to...
Proč Kaori?
Protože, Sou, bude to pro tebe nejlepší... nejlepší...
A ono nezáleží na tom, do koho jsem se zamiloval já?
--Nemůžeš. --Jestli je to Kaori, Airi nebo Nagisa-san.
Nemůžeš.
Nebo Yui...
Dokonce i ty.
To nemůžeš.
Proč ne?!
Hodně věcí to změní.
Změní se tím všechno.
To nemůžeš udělat!
--Yui? --Protože já brzo odejdu!
O-Odejdeš? Co tím myslíš?
Jako že, budeš přeložena jinam?
Vysvětli mi to pořádně!
Teď ti to nemůžu říct.
Ale už tu můžu být jenom chvíli.
C...
Prosím, Sou.
Prosím, popřemýšlej o Kaori-san...
Řekni mi proč.
Protože když to neuděláš...
nebudeš...
Nikdy nebudeš šťastný!
Co tím myslíš?
Vůbec to nedává smysl.
Dlouhá doba uplynula v mém srdci
Vyjádřila jsem svou lásku k tobě
Přetrvají mé city
ikdyž zmizím?
Tvůj hlas
Tvé upřímné oči
To teplo, nikdy nezapomenu
Chtěla bych to zamknout v mé paměti
Věci, které nelze změnit, chci obrátit k lepšímu
prožít svůj osud kolikrát jen bude třeba
Společně se smát a žertovat
"Uvidíme se zítra, že?"
Jistě...
Chci tě znovu spatřit
Pokud mohu, je to mé jedinné přání
Budoucnost, kterou si Sou přeje...
--Stalo se něco mezi tebou a Yui-chan? --Chtěla bych tě požádat o laskavost.
--Je tu něco, co musím říct... --Proč Yui?
Nevadí ti to, Yui-chan?
Sbohem.
"Epizoda jedenáctá, "Uvidíme se zítra, že?'"